Liikuntamotivaattori
Mistä saada motivaatiota liikkumiseen?
Omat motivaattorini ovat: musiikki, tanssi, temput, toiset ihmiset sekä kaunis kesäilma. Ja jos kaikki muut motivaattorit pettävät, jää jäljelle jumiutunut yläselkä jolloin on aivan pakko lähteä vääntämään liikkeitä joiden avulla nikamat saa niksautettua ja kireydet sekä jumit pois koko kehosta.
Ihminen on luotu liikkumaan. Jos ei olisi, muotoilumme olisi hieman erilaisempi. Oma kehoni alkaa oireilla jo parin päivän liikkumattomamman tauon jälkeen. Tunnustaudun sohvaperunaksi ja leffanarkkariksi mitkä tuovat omat haasteensa yläselkääni, mutta samalla myös musiikkiaddiktiksi mikä taas liikuttaa minua eniten ja saattaisi välillä aiheuttaa hyvinkin huvittavia tilanteita tuolla ulkona.
Tunnustan että joskus tulee hyräiltyä hyvien biisien melodioita, mutta sitäkin enemmän tunnen vastustamatonta halua hypähdellä mukaansatempaavien musiikkien rytmissä. Se oli se eräs äärettömän kliseinen Mariah Careyn joulubiisi mikä pisti tanssahtelemaan hyllyjen välissä muutamia vuosia sitten K-kaupassa. Ne on ne Bear McCrearyn leffa-, tv-sarja ja pelitunnarit mitkä auttavat ylittämään itsensä combatissa. Lisäksi vielä ne kaikki muut koukkubiisit joihin välillä jään kiinni niin että niitä on pakko soittaa uudestaan ja uudestaan eikä kertakaikkiaan voi vastustaa kiusausta pyörähdellä, hypähdellä ja levittää käsiään kotona tai kadulla. Varokaa kanssakulkijat, tavarat pöydillä ja kissat kotona. Toiset nyt vain tarvitsevat enemmän tilaa.
Temppuilu ja itsensä ylittäminen sitä kautta sekä myös epäonnistuminen ja virheistä oppiminen tai niille nauraminen, on myös yksi hyvin keskeinen motivaattorini. Täytyy myöntää että välillä on hyvin vaikeaa pitää fysiopallotuntia pelkästään asiallisella pohjalla koska onhan se nyt hyvänen aika PALLO! Palloa kuuluu pompottaa, potkia, heittää ja koska se sattuu olemaan iso ja pehmeä pallo, on sen päällä aivan pakko pyöriä, tasapainoilla, liukua ja pomppia. "Sit lähetään vähän pomppimaan, jos meinaa tulla lounas ylös niin pyörittele ja rullaile vain niitä edellisiä liikkeitä, mutta jos pompituttaa niin ois tällanen vaihtoehto, jalka kerrallaan irti lattiasta tai sitten lennossa vaihto tai kaikki raajat irti! ...lattiasta..." (Mitä siitä tulisikaan jos olisin trampoliinituntien ohjaaja...)
Yksi ehdoton motivaattorini on myös toiset ihmiset. Olen ollut muutamalla sellaisella ryhmäliikuntatunnilla missä tuntia vetävä ohjaaja on ollut niin uskomattoman valovoimainen, hullu, hauska, innostava tai kaikkia edellisiä, että ei ole kertakaikkiaan voinut tehdä muuta kuin antaa aivan kaikkensa. Siihen kun lisää vielä juuri siihen hetkeen täydellisesti natsaavan musiikin sekä sopivasti haastavat tanssikuviot, on yhdistelmä ollut niin täydellinen että hetken ajaksi sitä unohtaa aivan kaiken muun.
Tunteja ohjatessa taas sekä oman liikkumisen että toisten innostamisen motivaationa toimivat ne tunnille tulleet liikutettavat. Hymyt, innostus sekä mukaan tempautuminen ruokkii omaa liikkumistani ja epäilemättä myös toisinpäin. Ja aika usein joukossa on myös niitä jotka liikkuvat kuin itsestään ja antavat itseasiassa juuri minulle sen ensimmäisen alkusysäyksen. Juuri kun luulit että tällä kertaa sitä tuntia ei ehkä jaksakaan vetää kuin puolella teholla, onkin joukossa joku joka jalostaa kokoonkasaamani koreografian aivan uudelle tasolle. Hyppää kattoon, heittää jalkaa, ravistaa rintakehää ja viskoo lettiä niin ettei voi muuta kuin innostua itsekin. Se on joko samalla tapaa hullu kuin itse on tai sitten toinen ohjaaja virkistäytymässä tai ideahakureissulla. :)
Edellisten lisäksi tietysti äärimmäisen tärkeänä motivaattorina toimivat myös ne tunneillani olleet jotka tulevat antamaan palautetta jälkeenpäin. Pelkästään positiivinen palaute antaa aina voimia tekemään samoin kuin ennen ja muunlaiset toiveet kannustavat panostamaan myös uudenlaisiin näkökulmiin, liikkeisiin tai koreografioihin. Olen myös saanut muutaman hyvin tarkan analyysin siitä miksi asiakas on tykännyt juuri minun tunnistani ja vaikkakin saan paljon irti palautteen sisällöstä, on eniten sydäntä lämmittänyt ajatus siitä että tunnillani ollut on halunnut kirjoittaa minulle siitä kokemuksesta pitkän kiitoksen. Se jos mikä motivoi antamaan vieläkin enemmän!
Itselläni kaikkein huonoimmin motivoi se tieto että liikunta on hyväksi keholle ja mielelle. Toiset jaksavat pakkotoistaa, juosta tai hakea endorfiinihöyryjä mutta minulla ne eivät toimi. Ei yksistään. Tanssiminen tai musiikki voi ajaa antamaan kaikkensa mutta ei pelkästään liikunta itse ilman tarkoitusta. Toisaalta kuitenkin siinä vaiheessa kun kaikki muut keinot on käytetty, on pakko todeta se että nyt ei auta enää mikään, on liikuttava, vaikkei yhtään huvittaisi. Keho suorastaan huutaa liikuntaa eikä se parane pelkästään makoilemalla. Silloin lähden aina eteenpäin ensimmäisestä askeleesta mitä seuraa toinen, kolmas ja neljäskin sekä ne loput sadat tai tuhannet askeleet sille päivälle. Kävely. Hyvin yksinkertainen liikuntamuoto mihin voi yhdistää kaikenlaista. Vaikkapa toisen harrastuksen ja yhtäkkiä löytääkin itsensä valokuvauskävelyltä.
Reipas, pitkä kävelylenkki raittiissa ilmassa on tietysti se kaikkein paras vaihtoehto, mutta mielestäni ei koskaan kannata potea huonoa omaatuntoa siitä jos kävelyreissu viekin ostoskeskuksen läpi. Vaikka kannatankin kohtuutta ostelemisessa, ei unohdeta sitä seikkaa että monessa kaupassa ympäriinsä ravaaminen ja painavien ostosten mukana raahaaminen käy kyllä jo työstä. Ostelun ei tarvitse olla välttämättä leppoisaa ja rentouttavaa. ;)
Toisilla taas motivaationa saattaa toimia kilpailu, pelit sekä itsensä tai toisten ennätysten ylittäminen isommilla painoilla tai suuremmalla toistomäärällä. Eikä missään nimessä kannata unohtaa hyötyliikuntaa. Haravointi, halkojen hakkaaminen tai siivoaminen. Rullarortaatkin voi kävellä. Kunhan kuitenkin muistaa myös sen kohtuuden koska kaiken liikkumisen lisäksi keho kaipaa myös lepoa ja huoltamista. Leffaa katsellessa voi venytellä ja vääntäytyä mitä kummallisempiin asentoihin jos keho on jumissa mutta tiedät että lepopäivää on silti vielä vietettävä.
Mikä on sinun motivaattorisi liikkumiseen?
Omat motivaattorini ovat: musiikki, tanssi, temput, toiset ihmiset sekä kaunis kesäilma. Ja jos kaikki muut motivaattorit pettävät, jää jäljelle jumiutunut yläselkä jolloin on aivan pakko lähteä vääntämään liikkeitä joiden avulla nikamat saa niksautettua ja kireydet sekä jumit pois koko kehosta.
Ihminen on luotu liikkumaan. Jos ei olisi, muotoilumme olisi hieman erilaisempi. Oma kehoni alkaa oireilla jo parin päivän liikkumattomamman tauon jälkeen. Tunnustaudun sohvaperunaksi ja leffanarkkariksi mitkä tuovat omat haasteensa yläselkääni, mutta samalla myös musiikkiaddiktiksi mikä taas liikuttaa minua eniten ja saattaisi välillä aiheuttaa hyvinkin huvittavia tilanteita tuolla ulkona.
Tunnustan että joskus tulee hyräiltyä hyvien biisien melodioita, mutta sitäkin enemmän tunnen vastustamatonta halua hypähdellä mukaansatempaavien musiikkien rytmissä. Se oli se eräs äärettömän kliseinen Mariah Careyn joulubiisi mikä pisti tanssahtelemaan hyllyjen välissä muutamia vuosia sitten K-kaupassa. Ne on ne Bear McCrearyn leffa-, tv-sarja ja pelitunnarit mitkä auttavat ylittämään itsensä combatissa. Lisäksi vielä ne kaikki muut koukkubiisit joihin välillä jään kiinni niin että niitä on pakko soittaa uudestaan ja uudestaan eikä kertakaikkiaan voi vastustaa kiusausta pyörähdellä, hypähdellä ja levittää käsiään kotona tai kadulla. Varokaa kanssakulkijat, tavarat pöydillä ja kissat kotona. Toiset nyt vain tarvitsevat enemmän tilaa.
Temppuilu ja itsensä ylittäminen sitä kautta sekä myös epäonnistuminen ja virheistä oppiminen tai niille nauraminen, on myös yksi hyvin keskeinen motivaattorini. Täytyy myöntää että välillä on hyvin vaikeaa pitää fysiopallotuntia pelkästään asiallisella pohjalla koska onhan se nyt hyvänen aika PALLO! Palloa kuuluu pompottaa, potkia, heittää ja koska se sattuu olemaan iso ja pehmeä pallo, on sen päällä aivan pakko pyöriä, tasapainoilla, liukua ja pomppia. "Sit lähetään vähän pomppimaan, jos meinaa tulla lounas ylös niin pyörittele ja rullaile vain niitä edellisiä liikkeitä, mutta jos pompituttaa niin ois tällanen vaihtoehto, jalka kerrallaan irti lattiasta tai sitten lennossa vaihto tai kaikki raajat irti! ...lattiasta..." (Mitä siitä tulisikaan jos olisin trampoliinituntien ohjaaja...)
![]() |
Matahoops multitasking! |
Tunteja ohjatessa taas sekä oman liikkumisen että toisten innostamisen motivaationa toimivat ne tunnille tulleet liikutettavat. Hymyt, innostus sekä mukaan tempautuminen ruokkii omaa liikkumistani ja epäilemättä myös toisinpäin. Ja aika usein joukossa on myös niitä jotka liikkuvat kuin itsestään ja antavat itseasiassa juuri minulle sen ensimmäisen alkusysäyksen. Juuri kun luulit että tällä kertaa sitä tuntia ei ehkä jaksakaan vetää kuin puolella teholla, onkin joukossa joku joka jalostaa kokoonkasaamani koreografian aivan uudelle tasolle. Hyppää kattoon, heittää jalkaa, ravistaa rintakehää ja viskoo lettiä niin ettei voi muuta kuin innostua itsekin. Se on joko samalla tapaa hullu kuin itse on tai sitten toinen ohjaaja virkistäytymässä tai ideahakureissulla. :)
Edellisten lisäksi tietysti äärimmäisen tärkeänä motivaattorina toimivat myös ne tunneillani olleet jotka tulevat antamaan palautetta jälkeenpäin. Pelkästään positiivinen palaute antaa aina voimia tekemään samoin kuin ennen ja muunlaiset toiveet kannustavat panostamaan myös uudenlaisiin näkökulmiin, liikkeisiin tai koreografioihin. Olen myös saanut muutaman hyvin tarkan analyysin siitä miksi asiakas on tykännyt juuri minun tunnistani ja vaikkakin saan paljon irti palautteen sisällöstä, on eniten sydäntä lämmittänyt ajatus siitä että tunnillani ollut on halunnut kirjoittaa minulle siitä kokemuksesta pitkän kiitoksen. Se jos mikä motivoi antamaan vieläkin enemmän!
![]() |
Ryydynpuiston varjohakuiset kahvakuulailijat |
Reipas, pitkä kävelylenkki raittiissa ilmassa on tietysti se kaikkein paras vaihtoehto, mutta mielestäni ei koskaan kannata potea huonoa omaatuntoa siitä jos kävelyreissu viekin ostoskeskuksen läpi. Vaikka kannatankin kohtuutta ostelemisessa, ei unohdeta sitä seikkaa että monessa kaupassa ympäriinsä ravaaminen ja painavien ostosten mukana raahaaminen käy kyllä jo työstä. Ostelun ei tarvitse olla välttämättä leppoisaa ja rentouttavaa. ;)
Ohjaaja Tiina ottaa rennosti |
Mikä on sinun motivaattorisi liikkumiseen?
Kuvat: ©km
Kommentit
Lähetä kommentti